Tidigare i "Twin Peaks"...
Jag ska jobba på parfymavdelningen.
Är det uppfattat?
Var börjar jag?
Med att diska.
Donna, det är Maddy. Jag hittade ett band på hennes gömställe.
Jag träffar dig och James i morgon, ta med en bandspelare.
Varför köper Jacques, som bor i en lägenhet, så mycket olja?
För att värma upp en stuga.
- Vad såg du den natten? - Två män, två flickor.
Skrik.
Vi ger Josie en chans till att sälja, i morgon.
lnser du vad som kan hända om nån ser oss?
Rör mig inte! Kom inte nära!
Be mig inte gå.
Audrey, du är en skolflicka.
Jag är FBI-agent.
Vill du att jag ska gå?
Vad jag vill och vad jag behöver är två skilda saker.
När en man går med i FBI svär han en ed på att upprätthålla vissa värderingar.
Värderingar han måste leva efter.
Det här är fel. Det vet vi båda två.
- Tycker du inte om mig? - Jo, jättemycket.
Du är vacker, intelligent, åtråvärd.
Allt en man kan önska sig.
Men det du behöver just nu är en vän.
Nån som lyssnar.
Vänner?
Jag går och hämtar två flaskor öl och lite pommes frites.
- Sen kan du berätta om dina bekymmer. - Det kan ta hela natten.
Natten är ung.
Nu går jag och hämtar maten, och du klär på dig.
- Jag kan inte berätta alla hemligheter. - Hemligheter är farliga.
- Har du några? - Nej.
Laura hade många hemligheter.
Mitt jobb är att ta reda på dem.
God morgon, konstapel Brennan.
Kan du inte sluta kalla mig konstapel Brennan?
Konstapel Andy, vi har mycket att göra
här i växeln.
Det är inte så lämpligt för mig att prata just nu.
Twin Peaks polisstation, kan jag hjälpa till?
Ett ögonblick.
Doktor Stanicek? Ja, det är jag.
Okej...
Tack, doktorn.
Jag mår bra.
Hej då.
God morgon, Lucy. Jag hörde att du varit sjuk.
Jag mår bättre i dag.
Bra.
Jag hittade det: "Gracula religiosa.
"Mer känd som beostare.
"Ursprungligen från Sydostasien, Indonesien.
"Äter frukt och vissa sorters småkryp.
"Dess förmåga att imitera människor är häpnadsväckande."
Hittills har vi inte hört ett ljud. Hallå, Waldo, hur är det?
Det står här att härmning är en sorts lek för beostaren.
Men den här är svag. Utsvulten och uttorkad.
Han känner sig nog inte speciellt lekfull.
Här har du, lille vän.
- Vill du mata honom, agent Cooper? - Jag tycker inte om fåglar.
När tror du att han börjar prata?
Enligt boken återkommer viljan att imitera tillsammans med hälsan.
- I så fall har vi ett vittne. - Det är bäst att vi matar honom.
- Har ni några äpplen? - Ja, i kylskåpet.
- De här vindruvorna är på gränsen. - De här kom från ditt kontor.
Krim bekräftar att Jacques hade tre gäster i stugan.
Laura Palmer, Ronnette Pulaski och Leo Johnson.
Det här var det enda fotografiet på filmrullen. Verkar det bekant?
- Det är Waldo. - Nej, Harry, flickan.
Det är Laura.
Nu vet vi vem och när, men inte varför.
Röstaktiverad.
När fågeln pratar, kanske vi får svar.
Det här matchar fragmentet från Lauras mage.
- En spelmark från One-Eyed Jacks. - Renault jobbar i kasinot.
- Det är dags för lite fältarbete. - Jacks ligger på andra sidan gränsen.
Jag vet.
Därför är det här ett jobb för Bookhouse-killarna.
Ring Hawk.
Bobby Briggs.
Kom igen, Romeo. Leo väntar.
- Jag ringde, men din pappa svarade. - Bobby är här.
Jag sköt honom, Bobby.
Jag vet att jag gjorde det.
Han skrek och skrek. Han lät som ett djur.
Va?
Ta det lugnt, Shelly. Prata med mig.
Han är där ute nånstans. Han tänker döda mig.
- Han tänker döda mig. - Shelly!
Ta det från början. Sakta.
Leo kom hem i går kväll.
Nån hade slagit honom. Han var helt blodig.
Jag sa åt honom att han inte fick göra mig illa igen.
Men han kom emot mig. Jag sköt honom.
Jag sköt honom, Bobby.
Vad ska jag göra? Var kan jag gömma mig?
Leo Johnson är historia. Förstår du?
Jag ska ta hand om dig.
Jag tar itu med Leo. Jag tar itu med James.
Jag ska ta itu med allt.
Fågelfrö? Nej, den här fågeln äter frukt. Sheriffen säger att han är ett vittne.
Nej, inte bara för att den såg nåt, den pratar. Den behöver äta...
Hur är läget, Doc?
Några ord innan jag går och lägger mig.
Jag tror jag kommer att drömma i natt.
Stora, hemska drömmar.
Såna som du tycker om.
Det är lättare att prata in på bandspelaren.
Det känns som om jag kan berätta vad som helst.
Alla mina hemligheter.
De nakna hemligheterna. Jag vet att du tycker om dem.
Jag vet att du tycker om mig också.
Det får bli min lilla hemlighet, okej?
Precis som din kokosnöt.
Varför är det så enkelt att få män att tycka om mig?
Jag behöver inte ens försöka.
Eller kanske...
om det hade varit svårare...
Den här är tom.
23:e februari. Natten då Laura dog.
- Bandet är inte här. - Då har han det fortfarande.
- Hon dog, han lämnade aldrig tillbaka det. - Tror du att dr Jacoby dödade henne?
Vi ska hitta bandet. I kväll.
- Var? - På Jacobys kontor.
- Tänk om han är där? - Då ser vi till att han går ut.
Hur då?
Han kanske får ett telefonsamtal. Från Laura.
Hur är läget, Doc?
Ett par ord innan jag går och lägger mig. Jag tror jag kommer att drömma i natt.
Prova den här. Den luktar blomsteraffär.
Det här duger inte. Jag vill ha nåt mer fruktigt.
- Fruktigt? - Som frukt.
Kan jag få prata med dig på mitt kontor om fem minuter?
Du har inte förstått. Jag vill att den ska sända ett budskap.
Du borde kanske hänga den om halsen.
Det är en parfym, en accessoar.
Två budskap i ett.
Jag uppskattar inte din attityd.
Tack för att du handlar på Hornes varuhus.
- Jag går på toaletten. - Okej.
Det har skett en olycka där ute. Verkar vara en buss.
Här, Jenny.
Jag har nåt särskilt jag vill prata om i dag.
Kom in. Du är verkligen vacker.
- Varsågod och sitt. - Tack, mr Battis.
Det här är till dig. En liten belöning för hårt arbete.
Det är en enhörning.
Antik symbol för renhet. Tämjd endast av de med ungdomligt sinne.
Oj, en enhörning.
- Hade du roligt på klubben? - Ja, jätteroligt.
De var nöjda med dig.
De vill att du fortsätter. Inte många flickor kvalificerar för det.
- Verkligen? - Ja.
Vilken sort arbete du vill göra är upp till dig. Värdinna, servitris.
Eller, om du blir utvald, sällskapsdam.
Vad är det?
De tar hand om viktiga gäster.
Det är ett lönsamt jobb.
Att passa upp på rika män som vill ha lite sällskap.
Det låter kul. Bara de är rika.
Din inställning kommer att ta dig långt här i livet.
Ring det här numret, fråga efter Black Rose.
Ska vi gå och leta upp en elegant aftonklänning?
Elegant låter toppen, mr Battis.
Vad sägs om rosenfärgat?
Ronnette Pulaski.
Man minns ansikten hemifrån när man sitter i fängelse.
Människor man knappt känner känns som vänner.
- Det är nåt att klamra sig fast vid. - Det måste ha varit svårt för dig.
Jag har betalat min skuld, det är det som räknas. Du har varit till stor hjälp här.
Tack för att du har stöttat Norma.
Inga problem, Hank.
Hon berättade i sina brev hur mycket det betydde, hur mycket Pete hjälpt till.
- Pete? - Ja. Nej, inte Pete...
- Du menar Ed. - Ja, Big Ed.
Jag är bättre på att komma ihåg ansikten än namn.
Ja, Big Ed.
Kan vi få en kopp till, Shelly?
- Hej, Hank. - Hej, Harry. Är du glad att se mig?
Vill du ha gratis lunch?
- Jag rekommenderar köttfärslimpan. - Jag letar efter dig.
- Jag är oskyldig. - Du är villkorligt frigiven.
Du ska besöka din övervakare varje fredag.
Missar du ett besök så åker du in igen.
Tack för påminnelsen, sheriffen.
Titta in när du kan.
Tror du att människor förändras?
Det gör inte jag.
Hej, killar. Vill ni ha en kopp kaffe?
- Hej, Shelly. Ja. - Vi borde bege oss.
Harry...
Jag ska dela med mig av en hemlighet.
Varje dag, en gång om dagen, ska man ge sig själv en present.
Planera det inte, vänta inte på det, bara låt det hända.
Det kan vara en ny skjorta, en tupplur på kontoret...
eller två koppar gott, svart kaffe.
- Som nu. - En present.
- Som på julafton? - Ja.
Den satt mitt i prick.
Inget går upp mot en kopp svart kaffe.
Hej då, Audrey.
- Fixade Battis en klänning åt dig? - Ja.
- Åt mig också. Jag ska vara värdinna. - Fräckt.
- Fick du en sån här också? - Vad ska jag med en häst med horn till?
- Just det. Han har säkert massor av såna. - Antagligen.
Jag gjorde nåt riktigt dumt.
Jag tappade bort numret till Black Rose. Har du det?
- Ja. - Toppen.
Här.
Tack.
- Vi hörs. - Ja, vi ses i morgon.
Jag skämtade inte, Montana.
På dem bara, Chet. På dem allihop.
Titta på "lnbjudan till kärlek" i morgon.
Jag äter karameller.
- Så illa är det inte, gumman. - Du vet inte hur illa det är.
Du vet inte allt jag hade tänkt göra för oss.
Jag vet.
En ny tv. Det hade jag tänkt fixa.
- Jag hade redan tittat på en motorbåt. - Älskling...
Det var inte bara saker jag tänkt köpa, utan det nya livet vi skulle leva.
Det finns fler du kan vända dig till.
Vi måste hitta nån som förstår sig på gardinstänger.
Avslag, det är vad han sa.
- Ingen kommer att säga nåt annat. - Ge inte upp. Våga inte ge upp.
Jag fick precis tillbaka den från Tim och Toms Uppstoppning.
Den var så här stor när jag fångade den.
När de tagit ut innanmätet och stoppat in fyllningen...
så tappar den lite på vägen.
Det är fortfarande en fin trofé, oavsett storlek.
Storleken är väl inte allt, antar jag.
Jag förväntade mig inte att se dig här, Harry.
Jag är försenad, men jag tar mig tid.
Vad är det?
Vad gjorde du vid Timber Falls Motel i tisdags?
- I tisdags var jag på sågverket. - Hawk såg dig.
Jag vet att du var där.
Harry...
Du kan berätta vad som helst för mig, Josie.
Jag var där på grund av att Ben och Catherine var där.
Jag förföljde dem och tog fotografier.
Vad handlar det här om?
Du ville ha bevis förra gången...
så jag följde efter dem och tog fotografier.
Jag hörde Catherine prata i telefon härom kvällen.
Nåt angående en olycka. En eldsvåda.
En eldsvåda på sågverket.
En eldsvåda på Andrews sågverk, mitt sågverk.
Jag tänker inte låta det hända.
Inte jag heller. Jag låter det inte hända.
- Oj, då. - God kväll, Harry, Ed. Är ni klara?
- Tänker du ha det där på dig? - Stiligt.
Tycker du om att spela, Ed?
Jag åkte till Reno en gång. Jag har aldrig haft tur.
I kväll har du tur.
10 000 dollar, byråns pengar.
Jag brukar vinna 10-15% åt byrån. Hur mycket vill du börja med?
Vad sägs om 300?
Kostymen är perfekt, Ed.
Harry vill snacka med dig.
Jag möter dig där ute.
Vad har du på hjärtat?
Jag är orolig för Josie. Hon är rädd.
- För vad? - Ben Horne och Catherine Martell.
De har träffats i smyg i flera år, hon fick nyss reda på det.
Hon tror att de planerar att bränna ner sågverket och bli av med henne.
Tror du på henne?
Ben Horne vill ha marken till Ghostwood-projektet
och Josie vill inte sälja.
- Ja, jag tror henne. - Hur mycket vet du om henne?
Var hon kommer ifrån. Vem hon var förut.
- Vad är du ute efter? - Sanningen. Det är mitt jobb.
Jag vet allt jag vill veta. Jag älskar henne och hon har problem.
Det räcker. Vi undersöker det hela.
Tack.
- Är Hawk klar? - Ja, han väntar i skåpbilen.
- Jag har fixat en Cadillac, som du ville. - Bra. Perfekt som täckmantel.
- Höjdare från Tri-Cities. - Tandläkare, Harry.
Storslösare på semester bland granarna.
Han agent Cooper kommit tillbaka ännu?
Jag vill lämna ett meddelande till. Berätta att Audrey ringde igen.
Ja, det är fortfarande brådskande.
- Tack för att ni tar emot mig, mrs Martell. - Visst.
- Vanligtvis kommer jag aldrig så här sent. - Vad rör det sig om?
Alla ombud ska minnas: fem namnteckningar...
Det är det första vi lär oss, trots det så missade vi en.
- Påminn mig. - Er nya livförsäkring.
Eftersom den verkar från och med midnatt, kunde jag inte vänta.
Här.
Är allt som det ska, mrs Martell?
Ja, det är bara...
Det här utfördes utan att vi träffades, jag hade nästan glömt det.
I ärlighetens namn så var det jag som undanhöll sista sidan.
- Jaså? - Jag tyckte att det var lite ovanligt.
Livförsäkring, och kunden är för upptagen för att vara inblandad?
Ni kände väl till det här?
Insinuerar ni att nåt konstigt pågår?
Det intrycket fick jag aldrig från mrs Packard. Eller från mr Horne.
Jag tyckte det var bra när han erbjöd sig att samla in underskrifterna, men...
med ett nytt konto, vill jag vara säker på att räta ut alla frågetecken.
Här.
Jag ser att några av de små justeringar
som jag bett min advokat göra, inte är med här.
Jag vill gå igenom det här med honom i morgon
och göra ändringarna innan jag ger dokumenten till er igen.
Om det finns nåt jag kan stå till tjänst med...
med det nya kontraktet eller nåt annat...
- Är ni en ambitiös man, mr Neff? - Det tycker jag.
Man vet aldrig. Det finns kanske några frågetecken kvar.
- God natt. - Mrs Martell.
Jag hittar ut själv.
Tänk.
Öppna den, Ed.
Kolla in det här.
Förlåt.
Det finns en peruk där. Det här blir kanon.
Jag hjälper dig med mustaschen.
- Passar den? Jag har stort huvud. - Prova.
Testing: ett, två.
Laura.
- Vad hände? - Nån sköt Waldo.
Jösses.
Stackars Waldo.
- Vad hände? - Nån sköt Waldo.
Pippi, pippi, pippi.
Vill du ha lite apelsin? Kom igen, vi delar.
Hallå, Waldo.
Laura.
Gå inte dit.
Gör illa mig. Gör illa mig.
Sluta! Sluta!
Sluta!
Nej, Leo! Nej, Leo!
Kasinot ligger nog där bak.
Om Jacques är croupier så finns han där.
Jag ger dig ett tecken och går.
- Här kommer nåt. - God kväll.
- Jag kallas för Blackie. - Trevligt.
- Jag gillar din stil. - Det gör de flesta. Första gången här?
- Ja, vi är nybörjare. - I kväll får ni er första lektion.
Med lite tur kanske ni blir uttagna.
Du ser ut som en polis.
Det är jag som är polis.
Du ser ut som Cary Grant. Heter ni nåt?
Barney och Fred. Vi kom precis från Tri-Cities.
- Vad sysslar du med, Fred? - Jag äger en bensinstation.
Jag är tandläkare.
Min Cheva har problem med tandrotskanalen.
Kan du ta dig en titt?
Om du har problem med gummit, tar jag gärna en titt under din huv.
- Fred är okej. - Fred är en prins.
- Vad gillar ni, grabbar? - Kort. Tärning.
Till förrätt.
Kasinot är den här vägen. Ni kanske har tur i kväll.
Tur har inget med saken att göra.
Inte illa, Ed.
Det finns ett litet kasino med de vanliga spelen här.
Baren ligger i bortre hörnet och det finns trappor som leder nånstans.
Alla har trevligt.
Inga spår av Jacques Renault.
Ed spelar tärning. Jag ska spela blackjack.
Nu spelar vi, Ed.
Ni måste lära mig några av de där otroliga sångerna.
- Otroligt! - Otroligt.
Kan du ta med några av gästerna till matsalen, Jerry?
Jag kommer snart.
Du skulle ha sett dem på turen. Träden!
- Jerry. - De avgudar dem.
Jag såg ett par av dem krama en tall.
När skriver de under kontraktet?
Det behövs mer pekannöt. De är klara.
De står med pennan i handen.
- Varför dröjer det? - Mer kul.
De vill skriva under på One-Eyed Jacks.
Hur fick de nys om Jack's?
Jag tar på mig allt ansvar.
Få in dem i bilen igen.
In i bilen igen, allihop!
- Utflykt! Utflykt! - Vi ska på utflykt!
- Hallå. - Är hon där?
Hon är inte här.
- Hon måste till sågverket. - Det ordnar jag.
- Är allt förberett för i kväll? - Ja.
- Ring inte på ett tag. - Jag vet.
- Du är väl inte blyg, eller? - Jag är inte blyg.
Hester Prynne.
Vackert namn. Maple House i Vancouver...
Roys i Chicago...
Calgary Stampede 1987-1989.
- Var jobbade du i Calgary? - Här och där.
Kan du ge mig ett namn?
The Lost Dude Ranch.
Är Big Amos fortfarande chef där borta?
Större och bättre.
Big Amos är min hunds namn.
Jag läste också "Den röda bokstaven" i skolan.
Ge mig en anledning att inte skicka tillbaka dig till civilisationen.
Skriv under här.
Välkommen till One-Eyed Jacks, Hester.
Tjugoett. Vinst igen.
Hur gick det?
- Måste jag betala tillbaka? - Vi tar det ur min vinst.
- Vill du spela? - Jag är inte bra på blackjack.
- Kan du räkna till 10? - Ibland.
Då kan du vinna.
Insatser, mina herrar.
- Jacques? - Det är jag.
Skål för gammal vänskaps skull, Jade.
Om gammal vänskap blir bortglömd.
Kom igen, botten upp. För gammal vänskaps skull.
Aloha.
Hur är läget, Doc?
Jag tror att jag kommer att drömma i kväll.
Stora hemska drömmar.
Såna som du gillar.
- Vem är det? - Vem tror du, dumsnut?
Jag vill träffa dig.
- Du är inte Laura. - Okej.
Det första du måste göra är att gå till dörren.
Kom igen.
Det ligger nåt och väntar på dig där.
Dagens tidning.
Tror du mig nu?
Träffa mig vid Sparkwood och 21:an om 10 minuter.
Men vänta...
Tror du han gick på det?
Jag tror det.
Jag tror han gjorde det.
Vänta på oss här.
Lusthus.
Säg hej då, James.